DUPĂ UN ROMAN DE RICHARD K MORGAN
Suntem gata?
Desigur, domnule. O să-l facem să cedeze imediat.
Ne încadrăm în timp de data asta?
Da, domnule.
O invit în oraş pe bucăţica de la Contabilitate. Cea cu...
Doamne, Miles!
Ţi-au zis la curs că nu poţi vorbi aşa despre femei.
Îmi exprimam doar aprecierea pentru formele feminine. Doamne!
Alanna te-a transformat într-un fătălău.
Măcar eu am parte de sex.
La treabă!
ÎNCĂRCARE
Tu cine eşti?
Cel care pune întrebările.
Lanţ.
Fără ameliorări neurochimice.
Fără condiţionări de luptă şi reflexe agresive.
Timpii de reacţie îţi sunt încetiniţi, puterea şi rezistenţa, limitate.
Iar oasele...
mai fragile.
RAPORT TRAUME
- Nu e aici. - Ce cauţi?
Nu ştiu.
Atunci cum poţi fi sigur că nu-i aici?
Fiindcă nu e nimic aici.
Din seara dinainte să fie găsită Lizzie, lipsesc trei ore de înregistrări
de la Casa Solară.
Trebuie s-o văd.
- Poate că-mi va spune ce s-a-ntâmplat. - Face progrese.
Dar dacă intervii acum starea i s-ar putea înrăutăţi.
Vorbeşti serios?
Foarte. Ador Ziua Tuturor Sfinţilor.
Istoria ei, tradiţiile.
Amalgamul de festivităţi culturale,
între care Ziua Morţilor, Ziua Recunoştinţei şi Halloween.
Sărbătorile sunt despre oameni, familii, legături de sânge.
Nu poţi să înţelegi asta.
În anii petrecuţi în singurătate
am cunoscut insuportabila tortură a izolării.
Am devenit nebun, cu perioade lungi de luciditate înfiorătoare.
Trebuie să plec.
Poate că, în spiritul sărbătorilor, îi ceri scuze d-lui Kovacs
pentru figura proastă de la Casa Solară.
Poftim?
A fost mai degrabă un "fiasco" decât "ajutor".
Auzi, matadorule, nu ţi-am cerut sfatul.
- Desigur, domnule. - Nu dau doi bani pe scuze.
- Unde e Kovacs? - În clipa asta? De unde să ştiu?
Habar nu am. Îi respect intimitatea.
I-ai spart ONI-ul?
N-ar fi deloc etic.
Ai făcut-o, hărţuitorule. Porneşte ONI 20.
Acea funcţie trebuie folosită doar când cineva rătăceşte hub-ul,
uitându-l după canapea sau în bucătărie...
Poe... porneşte-l.
Unde sunt?
Într-un program virtual de interogare la Clinica Wei.
E specializat în extragerea de informaţii de la subiecţi ostili.
Aşadar... să începem.
Pentru cine lucrezi?
Dacă sunteţi prinşi, vă vor tortura.
Nu contează că sunteţi în virtual.
Nu faceţi presupuneri.
Doar aşa veţi vedea cu ce vă confruntaţi.
Nicio condiţionare nu vă poate pregăti
pentru ţigări stinse pe ochi,
pentru arderea de viu, pentru viol,
înec, sufocare, toate repetate la nesfârşit.
Prin IUD, a devenit posibil să transpui un om în mediul virtual,
să-l torturezi până la moarte... şi s-o iei de la capăt.
Dar nu e real. Până şi Kovacs ar rezista.
Pentru minte, durerea e durere.
Te torturează, mori şi o iau de la capăt. Până la urmă cedezi.
Altfel, o iei razna.
Ce facem?
Mintea face lucruri interesante sub stres extrem.
Halucinaţii, transfer, retragere.
Ca Mesageri, învăţăm să ne folosim de ele.
Nu ca reacţii oarbe la primejdie, ci ca strategii într-un joc.
Încă o dată.
Pentru cine lucrezi?
Lucrez pentru...
Ce-ai zis?
Da?
Ce drăguţ, Ryker!
Cleşti.
Cine naiba-i Ryker? Mă numesc Ava Elliot.
- Ţi-am scos emiţătorul. - Emiţătorul?
L-ai ascuns în dispozitivul de blocare a transmisiunilor.
Dar clădirea asta e echipată cu dispozitive de ecranare.
De cum ai intrat aici,
de când te-am adus aici, semnalul tău a dispărut.
SECŢIE DE POLIŢIE STRADA FELL
Priveşte.
- Nu văd nimic. - Nici eu. Pentru că nu e nimic acolo.
Dar l-am văzut.
M-am gândit că faci o scenă sau că eşti la ciclu...
Vrei să vezi o scenă?
Mi-am zis: cum poate Ortega să vadă ceva dacă nu apare nimic pe video?
Am scris un program
care evidenţiază curenţii de aer în datele statice.
Priveşte. N-am mai văzut aşa ceva.
Am auzit zvonuri, dar nu le-am crezut.
Distorsiunea asta arată că de aici au fost şterse date.
Cum? O imagine suprapusă?
Eşti adorabil. Aia e tehnologie antică. Asta e ceva nou. De ultimă generaţie.
Chiar dacă a dezactivat ONI-ul lui Ortega,
nu cred că poate eluda toate camerele din oraş.
Nu e dezactivat. Doar l-a făcut să nu-l mai vadă.
Ar trebui să fie imposibil.
Dacă-l poate regla, se poate ascunde de camere, scanere.
Ar dispărea complet din imagini.
Practic, e o fantomă.
Ca-n Master Mage: Search for Dark Dominion.
Ăsta nu e un joc.
E mai tare. Cum arăta?
Nu ştiu. Asiatic, constituţie medie, cam 1,78 înălţime.
Mustaţă, cred. Stai puţin!
Ce e?
Am căutat imagini şi în cazul Henchy. Ca să aflăm de unde a căzut.
Nu e totul legat de cazul ăla.
Dacă poate şterge pe altcineva? Ar trebui să raportăm.
E un caz cam slăbuţ.
Dovada e un film în care nu apare suspectul.
- E anorexic. - Bine.
Cum facem camerele să vadă ce nu se poate vedea?
Aş putea căuta algoritmii progresiei optice.
- Să caut secvenţe în cascadă... - Fă-o.
- Proastă idee! - E grozavă.
- Nu. - E proastă.
Nu-ţi face griji.
Sunt deja în colimator pentru dispozitivul Hawkeye lipsă.
Ne vedem diseară?
N-aş rata mâncarea lui Alazne.
- Ţi-am zis să nu-i mai spui aşa. - Şi eu te-am ignorat.
Bună, mamă! Toate bune?
Bucătăria asta!
Cum poţi găti aici?
Eu nu gătesc.
Toţi îmi pândiţi marfa ca s-o predaţi!
Unchiul tău zice că n-am luat brânza care trebuie.
Credeam că abuela, Domnul s-o odihnească, punea Pepper Jack la chiles rellenos,
dar unchiul tău insistă că e Oaxaca...
Sunteţi mai răi decât fătălăii de gangsteri!
Ajunge!
Mamă, aşteaptă puţin.
Vorbeam cu mama.
Sunt prost dispusă şi ai face bine să taci dracu' din gură!
Maică-ta arată ca tine, nu?
Lăsaţi-mă şi pe mine să văd.
Poate fac o partidă în trei cu mama şi fiica.
Nenorocitule!
Mamă?
Nu-ţi face griji.
Iau eu nişte Oaxaca când vin acasă.
Eşti cea mai tare. Te aştept.
Duceţi-l pe jegos în arest.
Am ieşit din tură. Aveţi noroc că l-am adus până aici.
Cine-l stochează pe nenorocit?
N-a rămas nimeni la procesare. E sărbătoare.
Fă-o tu sau lasă-l aici. Nu pleacă nicăieri.
Nu vin ajutoare. Suntem doar noi doi, Ryker.
Ce căutai la Jack It Off întrebând de Lizzie Elliot?
E fiica mea.
Nu sunt Ryker.
Emiţătorul era de la poliţie, ceea ce are logică.
Doar eşti poliţist.
Nu ştiu cine eşti. Eu nu sunt Ryker.
Cine te-a angajat să-l ucizi pe fratele meu?
Dimi Geamănul...
Întotdeauna ai fost limitat în gândire, Ryker.
Sunt mult mai mult de atât.
Nici nu-ţi închipui în câte recipiente am trăit
şi cum m-a afectat asta.
Ştii cum îi zice personalităţii disociate acolo de unde vin?
Sminteală!
De unde vii?
Nu eşti extraterestru.
Facem progrese.
Victoria are multe sensuri.
Adică există o cale de a învinge tortura virtuală?
Cunoaşte vreunul dintre voi povestea Iphigeniei Deme?
Iffy Deme era o mare luptătoare de pe Adoracion.
Protectoratul a trimis CTAC să instaureze pacea pe planetă.
Familia ei a fost măcelărită. Iffy a fost capturată, torturată.
A murit de 100 de ori.
Au crezut c-o îngenuncheaseră.
Apoi a cerut să-i vadă pe lideri.
A zis că le va spune doar lor.
I-a adus pe cei mai înalţi 17 ofiţeri CTAC de pe planetă în cameră cu ea.
În lumea reală.
Nu ştiau că avea implantaţi explozivi declanşaţi de enzime.
Enzime activate de furie.
Când aşteptau în jurul ei ca ea să-i trădeze pe rebeli,
nu şi-a mai reprimat furia.
A transformat încăperea şi 50 de metri pătraţi în jur în cenuşă.
Ultimele sale cuvinte pe masa de interogare,
unde fusese violată şi ucisă de mai multe ori:
"Ajunge, ce dracu'!"
La interogarea în virtual, ei controlează scenariul.
Vă pot învăţa să manipulaţi virtualul în moduri pe care nu le pot anticipa,
căci nu le vor crede posibile.
Cum învăţăm?
Practic. Puneţi-vă electrozii. Intraţi în virtual.
Ce să vezi! Va durea.
Nimeni nu ştie de Iffy.
Toţi rebelii au fost ucişi.
Singurii care şi-ar aminti ar fi...
...interogatorii care erau acolo doar virtual.
Era prietena mea.
- Trebuia să mor cu ea. - De ce n-ai murit?
M-au trimis de acolo. N-aveam rang înalt.
Nu erai decât copoiul lor, antrenat să ne vâneze.
Ştiai ce sunt când m-ai primit.
Era altfel fiindcă puteai da chip unuia dintre morţi?
Pe curând!
Voi purta chipul fratelui meu când te voi privi murind.
Iar tu îmi vei spune
cine te-a scos şi de ce te-au trimis după mine,
fiindcă nu ai abilităţile necesare şi nici curajul
să mă elimini de unul singur, Ryker.
Cine dracu' e Ryker?
Răspuns greşit.
Să o luăm de la capăt.
RESETARE PROGRAM ÎNCĂRCARE...
Deşteptarea, somnorilă!
Nu.
Queso valladares e cea mai bună. Se topeşte repede.
Eşti foarte slabă. Mănânci bine?
Mănânc destul. Haide!
N-am nimic. Pot să merg.
Nu. Recipientul ăsta nu-ţi prieşte. Nu-i nimic, o să treacă.
Ce dracu' e asta, aici îşi ţine tampoanele?
E un Nemex. N-am văzut niciunul de aproape.
Are toleranţă ridicată la durere.
- Cât va mai dura? - Nu mult, sper.
Am rezervare la aniversarea Alannei.
E o surpriză.
Urmează programul de ardere. N-ar trebui să dureze mult.
Deşteptarea, somnorilă!
Altfel te iau cu torţa.
Aşa şi aşa.
Cine te-a angajat să-mi ucizi fratele?
- El a venit să mă ucidă. - Nu s-ar fi deranjat.
Ai fost închis fiindcă ai eradicat un ofiţer CTAC, Ryker.
N-ar fi trebuit să ieşi.
Trebuia să fii judecat în curând.
Vei primi trei vieţi la stocare, dacă ai noroc.
Dovezile sunt copleşitoare. Ştiu. Eu însumi le-am plantat.
Nu e uşor să dobori un poliţist.
Îmi dai o ţigară?
Lasă, am găsit-o pe-a mea.
Nu, aşteaptă! Aşteaptă.
Bine, numele meu e...
Du-te dracu'!
- Mama ta nu-şi va crede ochilor. - Aşa e.
În sfârşit, ai adus brânza.
Ce naiba?
Calmează-te, Alazne.
Parcă n-ai mai văzut un tatuaj.
E abuelita!
Sărbători fericite!
Cum ai reuşit asta? E codificată Neo-C.
Copii! Plecaţi de acolo!
A renunţat la cod după ce a murit bunicul.
Odihnească-se în pace.
Şi recipientul ăla, Dumnezeule!
- Era singurul disponibil. - Cum?
Mamă, gata! Bucură-te de momentul ăsta.
Asta fac oamenii normali.
Închiriază un trup de sărbători, îşi reîntrupează rudele.
Mai ales de Ziua Morţilor.
Familia se reuneşte, se distrează.
Uite cât de fericiţi sunt!
Încă o dată, abuelita!
Abuelita a obosit.
Trebuie să lupţi cu disperarea.
Ce caut aici?
Programul extrage amintiri subliminale ale traumelor.
Un loc unde te-ai simţit prizonier.
Prima fază e senzaţia de neajutorare.
Ce faci când nu poţi scăpa?
Şi acum? Ei controlează scenariul. Vor trimite alţii. N-ai scăpat.
Trebuie să învingi jucătorul, nu jocul.
De unele lucruri nu poţi scăpa ucigând.
Uite centrii durerii. Parcă e Crăciunul la Vatican.
Ce e cu tipul ăsta? Cum de mai rezistă?
- Bună! Frumoasă plăcintă! - Mă simt ca acasă.
Da. Vreun progres cu fantoma?
Mickey lucrează la program în zilele libere.
- Nu cred că are familie. - N-are norocul meu.
Sărbători fericite!
În trecut, toţi ziceau că e nasol când apăreai undeva.
Nu şi acum.
O mai ştii pe mama?
Poate că cinci sunt de ajuns, mamă.
Tatăl tău era cel credincios.
Eu mergeam la biserică pentru sângele lui Iisus. Ştiţi ce zic?
Mamá! Respectă tradiţiile!
- Ce exemplu le dai copiilor...! - Eu?
Tradiţia îţi spune să trăieşti fără iubire?
Crezi că e un lucru bun? Pe dracu'! E o tragedie!
Poate ar trebui s-avem doar un corp.
Dar să ne bucurăm de el.
Nu să ne simţim mereu prizonieri în el.
Trebuie să fac pipi.
Fiţi atenţi! Fac pipi din picioare!
Ştiu că abuela pare fericită şi amuzantă, dar Dumnezeu v-a dat un singur corp.
Dacă te reîntrupezi, nu eşti primit în împărăţia Sa.
Ştii ceva, tio?
E greu să crezi într-un Dumnezeu care nu-i lasă pe cei ucişi să vorbească.
- Misterioase sunt căile... - Nu e niciun mister.
Când ai văzut oameni violaţi, ucişi,
înjunghiaţi, împuşcaţi şi sugrumaţi,
ţi-e clar că singurul lucru corect e să-i reîntrupezi
ca să-i identifice pe mizerabilii care...
Scuze! Pe răufăcătorii care i-au atacat.
Vrem să le facem puţină dreptate ca să se poată odihni în pace.
Morţii n-ar trebui să vorbească.
Aş vrea să fi venit azi la biserică. Părintele Huerta a vorbit despre miracole.
Ăsta de aici e un miracol.
Faptul că oamenii nu mai trebuie să moară e un miracol.
Numai Dumnezeu poate face miracole.
Nu Dumnezeu a creat exploratorii ce ne-au condus la vechile ruine,
la metalul pentru tehnologia de stocare?
Diavolul duce lumea la pieire, la fel cum Dumnezeu o mântuieşte.
Ce înseamnă asta?
Mama ta mereu aduce diavolul în discuţie când nu mai are argumente.
E o adevărată tortură.
Dumnezeule, de ce nu cedezi? Trebuie să ajung undeva.
Ticălos nenorocit şi egoist!
Durerea va fi fără limite, cel care te interoghează, fără milă.
E un univers al suferinţei. Totul va părea nesfârşit.
Acceptă că nu va înceta.
Treci prin asta urlând, plângând sau sângerând.
Lasă-i să creadă că începi să cedezi.
- Ţine minte un singur lucru. - Care anume?
În pădure, când un animal e prins în capcană,
se va zbate, va muşca, se va smulge, încercând să scape,
îşi va roade piciorul.
Tu nu eşti un animal.
Eşti un Mesager.
Nu eşti prins în capcană.
Ci aştepţi.
Nu cel care te interoghează e duşmanul.
Duşmanul tău e disperarea.
Ei controlează scenariul.
Aşteaptă, găseşte slăbiciunea în duşman şi treci la următorul nivel.
N-o să mă dau înapoi de la nimic.
De la nimic... dacă asta te va salva.
Şi dacă nu pot fi salvat?
Avem răbdare.
Aşteptăm.
Îndurăm.
Găsim slăbiciunea şi apoi lovim.
Chiar şi numai pentru a distruge slăbiciunea din noi înşine.
Nu resetaţi. Stimulaţi cortexul.
Treziţi-l!
Cât timp a trecut? Facem ore suplimentare.
Alanna o să mă omoare, la propriu.
O să mă ocup de braţ.
Sper că eşti stângaci.
De la o vârstă, ni se întâmplă tuturor.
Sau unora dintre noi.
Care e problema?
Timpul a expirat. Clientul nu e gata.
A cerut aprobare pentru timp şi protocoale suplimentare.
- Scoate-l. - Da, domnule.
Mamă...
Nu-ţi iei rămas-bun de la ea?
Uneori trebuie să înţelegem că şi credinţa evoluează odată cu noi.
E oare evoluţie...?
Folosim tehnologie extraterestră ca să ne prelungim viaţa.
Mai suntem oare făpturile Domnului?
De ce te întreb pe tine?
Nici măcar nu credem în acelaşi Dumnezeu.
Dar amândoi credem în suflet.
Ca şi fiica ta. Nu fi aşa dură cu ea.
Când s-a făcut lumea atât de complicată?
Când Dumnezeu a făcut omul.
Ce dracu'?
Nu ţi s-a aprobat timp suplimentar.
Programele voastre sunt de rahat. Nu funcţionează.
Îmi trebuie ceva mai bun.
Programele n-au nimic.
Deci, vrei să cred că omul ăsta nu va ceda.
Toată lumea cedează.
Am ceva adus de la Beijing, se numeşte Codul Helminth.
Singura dată când l-am folosit, femeia a făcut o psihoză.
Dacă îl foloseşti, nu-şi mai revine.
Dacă primesc răspunsuri, e în regulă.
Dle Phillips, la telefon.
- Poate aştepta? - E ea.
E ultima dată când te întreb.
Cine te-a angajat să mă ucizi?
Convinge-l că te-a înfrânt.
El crede că tu eşti cel prins în capcană. Foloseşte-te de asta.
Halucinaţii...
- ...transfer, retragere... - Transfer, halucinaţii...
Vorbeşti cu tine însuţi.
În sfârşit fac ceea ce trebuie.
Nu, aşteaptă.
Ai dreptate.
Sunt... Ryker.
Cine te-a angajat?
Nu ştiu.
Minţi!
Poţi face pe prostul cu mine,
dar ştiu, după forţa cu care m-au atacat, că e ceva important.
Faptul că nu-mi spui numele lui...
înseamnă că tu îl crezi mai periculos decât mine.
Greşeşti.
De mine trebuie să-ţi fie frică.
Ia ce ţi se oferă...
şi foloseşte.
Mama te iubeşte. Doar că e confuză.
Lumea s-a schimbat prea iute pentru ea.
Vorbeşti cu mine, mija? Sau cu tine însăţi?
Bunicul tău era tare chipeş.
N-am uitat cum a fost să pierd dragostea vieţii mele.
Sentimentul că e ceva definitiv, senzaţia de gol.
Îmi e dor de el.
Iartă-mă, era să spun că-l voi reîntrupa şi pe bunicul la anul,
dar mi-am amintit că e codificat.
Şi e în Rai.
Chiar crezi asta?
- Eu? - Da.
Nu ştiu, dar el credea.
Era unul dintre puţinele lucruri în privinţa cărora ne certam.
Bunicul tău... era foarte încăpăţânat.
Da.
Am o întrebare ciudată.
Care?
Aveţi droguri aici?
În depozitul pentru dovezi?
Abuela!
Ce? N-am încercat niciodată.
Preia controlul!
Preia controlul asupra scenariului.
Şterge lanţul.
Şterge pretorienii.
Excelent!
Dar nu va fi aşa de uşor cu mine.
Ba da. Îţi ştiu deja slăbiciunea.
Zău?
Ceilalţi scapă mai repede.
Tu ai mai multe de plătit.
Sau tu ai mai multe de dovedit. Cât de puţin îţi pasă de mine.
Nu-mi pasă de tine.
Acum o să-mi arăţi cum să ies din simulare.
Concentrează-te cu toată fiinţa ta la lucrul la care ţii cel mai mult.
Spintecă-ţi fiinţa şi vei face o breşă în lumea virtuală.
Aşa te întorci în lumea reală.
Aşa treci la următorul nivel.
Nu pot!
În sfârşit!
- Te simţi bine? - Da...
- Ştiam c-o s-o dai în bară. - Te credeam un dur.
- De ce ţi-a luat atâta? - Se pare că învăţ mai greu.
- Ai acţionat neglijent. - A funcţionat.
Te-aş putea omorî pe loc. V-aş putea omorî pe toţi.
Să evadaţi din scenariu nu e destul.
Când reveniţi în lumea reală, aveţi doar o şansă.
Trebuie să fiţi pregătiţi.
Fă-l să creadă că eşti slab.
Până când descoperă...
că nu eşti.
Ia-o.
E a ta.
E a ta din clipa în care te-am întâlnit.
Cu cine vorbeşti?
Takeshi, treci la următorul nivel.
- Şi-a oprit inima. - Ce? Nu.
Adu-l înapoi.
Ce mai faci, Dimi?
Hai să vorbim.
O s-o facem. Înapoi în virtual. Sedaţi-l.
Bună idee, dacă vrei să fii eradicat.
Am zis să-l sedaţi!
Ar fi putut Ryker să-şi oprească inima din virtual?
Putea să revină în real? A fost pe altă lume?
Aţi văzut ce am în subconştient.
O cameră de pe Lumea lui Harlan?
Nu sunt cine crede el.
- A fost Ryker pe altă lume? - Ce contează?
- Poate că spune adevărul. - Şi cine zici că eşti?
Cineva cu care n-ar fi trebuit să vă puneţi.
Proştilor, aţi răpit şi torturat un ofiţer CTAC.
Aveţi idee ce o să păţiţi?
- Rahat! - Vă vor vâna până la ultimul.
Ce mi-aţi făcut voi va părea un sejur pe plajă.
Vă vor scoate cipurile şi le vor face praf.
Vă vor ucide familiile, prietenii, câinii, pisicile şi peştii aurii.
De ce ar pierde vremea în Licktown un ofiţer CTAC?
Pentru o operaţiune a biopiraţilor.
Mută echipamente militare furate din locuri ca Jack It Off.
Vezi? Se multiplică în creierele lor ca bacteriile, atingând masa critică. Hai!
Cel care-mi dă drumul trăieşte.
De ceilalţi se ocupă Corpul. Nu va rămâne nici măcar o amintire.
- Divide et impera. - Eu îi dau drumul.
- Ce naiba! - Sedaţi-l!
N-o să mor din cauza ta.
Sunt un simplu angajat.
BUNĂ, UNICORNULE
- Jur că aici l-am adus! - Cum intrăm?
Ce ţi-a luat atâta?
Boul ăsta nu-mi dă...
De fapt, i-am zis că-l las în viaţă.
Ai lăsat asta la Jack It Off. Şi eşti plin de sânge.
Nu e al meu.
- Cine-i ăla? - Un nenorocit.
Asta aşa e.
Dar îţi spun că mie îmi ajunge.
Pe bune.
Ajunge.
Nu vreau să fiu reîntrupată la anul.
Vorbeşti serios?
Da. Mă distrez prea bine în trupul ăsta.
Cred că e timpul să mă duc.
Indiferent cât de mult trăieşti... nu termini niciodată.
Trebuie să înveţi să laşi lumea să meargă mai departe.
Să accepţi că moartea face parte din viaţă.
Te rog.
Nu mă mai reîntrupa.
Bine.
Ortega.
Vin imediat.
Faceţi loc!
- Dră detectiv! - La o parte!
- Dră detectiv? - Dă-te.
Se zice că e ca după război acolo.
Să-şi facă griji cetăţenii din Bay City că e un maniac în libertate?
Du-te naibii!
Comunici foarte bine cu presa.
La dracu'! Rahat!
Hawkeye, dă-mi coordonatele ţintei.
Ţinta nu se află în aria de acoperire.
Haide!
Dră locotenent, am găsit un semnal.
Doamne!
Haide!
Ce nebunie...!
Aşteaptă. Kristin!
Rahat! Nu e el. Nu e Kovacs.
Locotenente Ortega, ai ajuns la ţintă.
El a făcut asta?
Unde dracu' e?
Mă bucur să te revăd.
- Dacă-l cauţi pe dl Kovacs... - Nu ştim unde e.
Nu ştim deloc.
Mă ocup de voi mai încolo.
Deschide naibii uşa până n-o sparg!
Ştiu că ai fost acolo, nu încerca să negi...
Ce dracu', ai luat un trofeu?
De cât timp mă urmăreşti?
Poftim?
Recipientul ăsta e al unui poliţist.
- Îl cunoşti? - Nu.
Mă aşteptai la institut dinainte de transfer.
Mă urmăreai dinainte...
Ştiam că eşti un pericol şi chiar aşa e.
Ar trebui să mă decoraţi că am închis locul ăla.
- Cine e Ryker? - Nu ştiu.
Are sens să mă fi urmărit înainte s-ajung aici,
dacă nu mă urmăreai pe mine.
Ci pe el.
Nu-mi pasă în ce recipient eşti.
- Da? - Da.
Ce dracu'?
- Tot nu-ţi pasă? - Nu.
Poţi să te-njunghii şi-n sculă.
- Dimi îmi zicea întruna Ryker. - Fiindcă era nebun.
Ce e Ryker pentru tine?
Nimic.
Nimic, zici?
- Am lucrat împreună. - Şi?
Niciun "şi".
Nu!
Nu, opreşte-te! Te rog.
Te rog, opreşte-te. O să...
O să-ţi spun.
O să...
O să-ţi spun totul.
Subtitrare: Retail